The Eastern Spirit Subbing Squad представя
ОТ СЪДБАТА НЕ МОЖЕШ ДА ИЗБЯГАШ = Епизод 7 =
Къде е това момиче? И какво прави сега?
Ало? - Да, каза, че се прибира.
Не се тревожи.
Защо кара цялото семейство така да се тревожи?
Що за безобразие!
Защо обвиняваш Санг Ън?
Йо Джун е виновен, че не се е погрижил за нея.
Той да не й е бавачка? Санг Ън отдавна не е дете.
Тя е бъдещата ти снаха. Трябва да я приемаш като свое дете.
Аз също… се грижа за теб.
Кой за кого се грижи? Точно обратното, аз се грижа за теб.
Няма значение кой за кого се грижи. - Не спорете за глупости!
Санг Ън каза, че ще се прибере без проблем, така че се успокойте.
Да вървим да спим, толкова съм уморен.
Какво?
Нищо. Ако си уморена, поспи.
Ще те събудя, когато пристигнем.
Не, всичко е наред.
Ти сигурно си по-уморен.
Можеш ли да караш? - Добре съм.
Макар тялото ми да е уморено, съм щастлив.
Защо отиде в Йонгджу?
Да видя мама.
Когато бях малка, играех с нея в градината.
Тя беше много болна.
Прекрасно помня тази градина,
но така и не успях да я открия.
Мама умря, когато бях малка.
Мина толкова време,
затова дойдох да я видя.
Върви да почиваш.
Благодаря. Ти ме спаси.
Длъжница си ми. Ще се издължиш после.
Здравейте. Отново се срещаме.
Явно нямам късмет.
Заради някого претърсих цялата околност.
Този някой аз ли съм? - Ами не говоря за себе си.
Днес пила ли си?
Не.
Добре, тогава аз ще тръгвам. - Добре.
Пак си била с това момче до късно?
Той ме докара.
Ти не каза ли, че вкъщи някой те чака?
Друго момче. - Нещо ми се караш ли?
Щом има кой да те докара, защо се обади на мен?
Само караш хората да се тревожат.
Съжалявам. Повече никога няма да се повтори.
Доволен ли си?
Сега не съм в настроение за разговори.
Заради теб се наложи да ходя там и…
Какво?
Трябва да поговорим, преди да влезем. - Не искам.
Отлично. Изтърва влака.
Санг Ън! - Татко!
Татко! - Санг Ън!
Синко…
Господи, вижте го само.
Дотича тук, мислейки, че умирам?
Исках да те видя, майко.
Да, аз също исках да те видя.
Ако умра сега, няма да съжалявам за нищо.
Вече не се надявах да те видя пак,
но съдбата беше благосклонна към мен.
Извинявай.
Аз за нищо не се тревожих, живях своя живот…
Извинявай.
Но майко, даже да бяхме далече,
аз никога не съм те забравял.
Ти винаги беше в сърцето ми.
И това го казва този, който нито веднъж не позвъни?
Даже да си толкова далече,
трябва да умирам, за да дойдеш?
Много си небрежен.
Прощавай, майко.
Много съжалявам.
Сега всичко е наред. Видях те и сега всичко е наред.
Извикай Йо Джун, за да го поздрави.
Да, да, викам го… Йо Джун!
Това ли е Йо Джун? Толкова е пораснал?
Само на височина, иначе още е дете. Ще порасне, като се ожени.
Какво стоиш? Поклони се на тъста си!
Много съм слушал за теб от баща си.
Чух, че си му спасил живота.
Спасил? - А, това ли…
Сигурно вече си забравил за това.
Как мислиш? Тези двамата добре ли изглеждат заедно?
Да, отлично.
Моля, грижи се за Санг Ън.
Сам я възпитавах, затова може да има недостатъци,
но моля те, бъди добър с нея.
Имам ти пълно доверие.
Да.
Дошъл е веднага, щом е чул, че баба е болна.
Явно е добър приятел, както казва татко.
Така е. По-добър е от роднина.
А е толкова далече от тук.
Така е.
Сигурно са били женени в миналия си живот и не прекъсват връзката си.
И като млади бяха такива и изобщо не са се променили. Никак.
Какво? Това е хубаво. Мамо, ревнуваш ли?
Ревнувам? Глупости. Благодарна съм.
Къде ще намериш приятел като него?
Ти имаш един. Съседката Джин Хи!
Какви ги говориш? Що за глупави шеги?
Дали е вечерял?
Да приготвя ли нещо? - Знам ли?
Какво да приготвим по това време?
Заповядай.
Нали още не си вечерял?
Не, хапнах в самолета.
Не се тревожи за мен. Почивай си. Прощавай за късния час.
Не се извинявай. Храната в самолета е една…
Да ти приготвим нещо? - Всичко е наред. Не се тревожете.
Как така не е нужно? Слагай масата.
Всичко е наред.
Виновен съм, че дойдох късно.
Видях майка, така че ще се срещнем пак утре, нали?
Утре?! Къде ще ходиш по това време?
В хотел. Резервирах стая, преди да дойда.
Тук живее Санг Ън, няма и аз да съм ви в тежест.
За какви проблеми говориш? Имаме много стаи.
Йо Джун, ще спиш при чичо си, а гостът - в твоята стая.
Не искам да създавам неудобства! - Това не е проблем.
Йо Джун, защо стоиш? Покажи му стаята си!
Татко, насам. - Не е нужно.
Какво мислиш за тази ситуация?
Това е за добре.
Ще се върна заедно с татко в Австралия.
Мислиш ли, че сега това е възможно?
А защо не? - Узнавайки, че баба се е разболяла,
баща ти е изминал толкова път, за да я види…
Наистина ли не разбираш?
За баща ми обещанието е ценно като живота му.
За моя баща също. - Ако баба беше здрава,
и тримата веднага щяха да ни оженят.
Защо не им кажеш, че си имаш някого.
Така ще е по-просто.
Защото това ще усложни всичко.
Значи е вярно, че е момче?
Не, сериозно. Ти си имаш някого, аз също.
Защо трябва да мълчим?
И на мен това ми е интересно.
Санг Ън! Йо Джун! Татко ви вика!
След като Кьонг Те е тук,
ще е чудесно да направим годеж.
Годеж?
Да, да, отлично, мамо. Аз и не помислих за това.
Татко! - Боже! Престани да ми викаш!
Добре, ти какво мислиш? - Ами аз…
Майко, това добре ли ще е? - Какво значи добре?
Те и така вече са годеници. Защо да не направим годеж?
Нали сине? - Разбира се, мамо, разбира се.
Кьонг Те, най-накрая ще се сродим.
Почакайте минутка!
Не трябва ли да ни попитате, преди да вземете такова решение?
Е, добре. Вие против ли сте?
Да, против сме. - Значи, искате веднага сватба?
Да, да, мамо, това ще е просто чудесно.
Кови желязото, докато е горещо.
След като Кьонг Те дойде, хайде да го направим.
Това е малко… прибързано. - Кьонг Те!
Добре, тогава ще позвъня на татко.
Ще има малко проблеми със затварянето на магазина, но той…
Татко! - По дяволите!
Санг Ън, учил съм те не викаш в присъствието на възрастни.
Извинявай, майко.
Възпитавах я без майка. Не съм я научил на ум и разум.
Татко, уговорката ни не беше такава.
А ти изпълни ли своята част?
Искала си да връщаш в Австралия, затова баба е припаднала!
Не е припадала.
Тя просто…
Казах ти.
Бабата на Йо Джун е като майка за мен.
Можеш да я считаш за твоя баба.
Все пак мисля, че това не е правилно.
Родителите да решават всичко.
Неща, като годежа, са наша работа.
Нашият Йо Джун не е толкова лошо момче.
Родителите ви желаят доброто.
Аз, например, много искам да се ожените.
Хайде да спрем с това.
Сводничеството беше малко, та сега и годеж, и сватба?
Стигнахте твърде далеч.
Докога ще ни се бъркате?
Йо Джун.
Йо Джун, какво каза?
Как смееш да разговаряш така с възрастните?
Мамо, мамо! - Бабо.
Махни се от мен. Какво? Стигнали сме твърде далече?
Как смееш да говориш така? - Бабо, успокой се.
Ами ако вдигнеш кръвното? - И кой ще е виновен за това?
Искаш да ме разболееш, а после да ме лекуваш?
Майко, успокой се, моля те. Нали?
Как мога да съм спокойна, след това, което чух?
На кого повишаваш глас, а?
Така ли съм те възпитавала? - Извинявай, бабо.
Обаче… - Престани!
Майко, хайде да им дадем време да помислят.
Сега вече е късно. Защо не си починеш?
И аз се чувствам уморен.
Извинете. - Стига вече.
И Санг Ън мисли така.
Да поговорим утре, а?
Уморен съм.
Майко, сега и аз съм стар.
Толкова неща преживях.
Прекалено дълго живях. Всякакво унижение видях.
Скъпи, той е на работа утре. - Това ли е важното сега?
Не можем да му позволим да се държи така.
Пред най-добрия ми приятел, който ми е като роден брат,
заради собствения си син не мога да вдигна глава.
Извинете.
Извиняваш се за какво? Това ли е? Все още мислиш, че си прав, нали?
Не бях внимателен с възрастните.
Но татко, ти беше твърде рязък.
Годежът е обещание.
Не ме карай да правя нещо, което не мога.
За теб обещанието означава много, както и за мен. Аз съм твой син.
Но защо си против?
Не изглежда да се срещаш с някоя,
а Санг Ън не е лошо момиче.
Не разбирам какво има? Защо така се инатиш?
Защо не опиташ да се срещаш с нея?
Ще направя така, както е най-добре.
Досега ми се доверяваше. Повярвай ми и този път.
Скъпи. Нека спрем за днес, а?
Защо направи това? Трябваше да се сдържаш.
Докога ще съм послушен син? - Кога си бил послушен?
Како, добре ли си?
Още съм жива и здрава.
Ако той пак дойде, просто го игнорирай.
Не мога да го игнорирам заради Чин Чу.
Аз ще се погрижа за това. Така че не се тревожи.
Не се безпокой за мен, по-добре оправи своите проблеми.
Бягай да спиш.
Миличката ми.
Как си тук?
Нали не създаваш проблеми?
Проблемите са специалитет на Хьо Ън.
Тя напоследък много слуша. Ти си проблемът.
Татко, досега живях така, както ти искаше.
Знаеш това. - Разбира се, че знам.
Така че послушай баща си още веднъж, нали?
Няма да те посъветвам лошо.
Татко. Аз не съм ли ти скъпа?
Разбира се.
Но трябва да се омъжиш.
Мислиш, че бракът ще те промени? - Нямах това предвид.
Аз съм юрист. Учих усърдно и накрая станах адвокат.
Но тук, в Корея, си губя времето.
Губиш си времето? - Да.
Чудя се какво правя тук.
И нямам никакво желание да се омъжа за Йо Джун.
Изобщо ли не го харесваш?
Работата не е в това. Просто той не ме интересува.
И освен това.
Алекс ме чака. - Никакъв Алекс, казах!
Наистина ли няма шанс да се получи с Йо Джун?
Татко, ти си се оженил за мама по любов.
Тогава защо и с мен да не е така?
Ами, това…
Татко, ще си тръгнем заедно, нали? - Тая работа няма да стане.
Уговорихме се, че идваш за година. - Да, но тогава това беше…
Мислиш, че те изпратих тук, за да се омъжиш?
Не.
Защото тук е твоята родина.
Няма значение къде живееш или на какъв език говориш.
Фактът, че си корейка, не се променя. Знаеш ли защо?
Защото така съм те възпитавал.
Така че, само една година.
Потърпи. Поживей тук година.
След това никога повече няма да се съмнявам в избора ти, нали?
Даже това ли не можеш?
Ще останеш ли тук за година? - Подслушваш чужди разговори?
Това е моята стая. И вратата беше отворена.
Какво? - Смяташ да останеш тук година?
Да! Ще остана, докато не полудея! Устройва ли те?
Извинете. Отивах до банята.
Свършихте ли разговора?
Защо сте в такива лоши отношения?
От самото начало се ненавиждате, или заради възрастните?
Някои хора не ти харесват от пръв поглед.
Някои отношения са фалшиви. - За какво говорите?
Не може да не харесваш абсолютно нищо в човека.
Ако другият прави нещо неправилно, наполовина в това си виновен ти.
Сигурни ли сте, че не сте сбъркали някъде?
По отношение на Йо Джун - не. - Наистина? Е, тогава…
Но вие бяхте такива приятели като деца.
Йо Джун добре се грижеше за теб.
Ти го следваше навсякъде и викаше "батко".
Какви отношения имахте…
Не знам как ще сте като мъж и жена,
но поне да се обичате като брат и сестра.
Брат? Що за глупост?
Ненавиждам мрънкащ и опърничав брат.
И аз не харесвам нахална и вечно спореща малка сестра.
Дали ще сте брат и сестра, съпрузи или непознати,
както искате, но не създавайте фалшиви отношения.
Животът е твърде кратък.
Заседях се. Бях тръгнал да си измия ръцете, а се оказах тук…
Санг Ън, ще се видим утре.
Йо Джун, с теб също.
Къде отиваш? - В банята?
Виждаш ли,
мисля, че трябва да спя в стаята на Кьонг Те.
Колко години минаха?
Ела тук.
Отиваш твърде далече.
Да не сте били женени в предишния живот?
Казват, че враговете от предишния живот стават съпрузи.
Така че това не се отнася за нас.
Да, точно. Значи аз съм ти била враг.
Но все пак утре ще е нов ден, а после още един.
Кьонг Те също трябва да си почине. Мислиш ли, че ще спи, ако си там?
Не можем да сме сигурни,
че няма да си тръгне утре или вдругиден.
Затова говори каквото искаш, но ще спя в неговата стая.
Даже така да е, как може…
Скъпи, ти помниш ли, че съм ти жена?
Разбира се, че помня.
В предишния ни живот си била мой враг
и винаги ще си до мен. Тръгвам.
Колко е хубаво!
Боже…
Кьонг Те. По дяволите!
Още ли не спиш? - Защо си тук?
Дойдох да спя при теб.
Кога пак ще ни се случи?
Така е.
Прости за случващото се… Нашият Йо Джун…
Не го мисли.
Нашата Санг Ън също говори така за Йо Джун.
Но те изглеждат отлична двойка.
Не разбирам защо не се харесват.
Знаеш, че децата невинаги постъпват така, както искат родителите им.
Не се тревожи за това.
Трябва да се върнеш, дори заради децата.
Само това можем да направим за тях.
Дори да се върна,
било то и заради децата, в живота не всичко става както искаш.
Да, знаеш ли на колко години сме?
Хайде да направим това, което искаме повече от всичко.
Върни се Кьонг Те, а?
За всичко е виновна тази жена.
Лицето ми е толкова подпухнало.
Да?
Какво искаш? - Просто да проверя как си.
Трябва ли ти нещо, или ти е неуютно? - Нищо подобно.
Ще направя всичко, което поискаш.
Махай се. - Какво?
Глух ли си? Казах ти да се махаш.
Но…
Какво?! Д-р Ким Йо Джун?
Защо е дошъл по това време? Кой го е викал?
Надали е дошъл да спи. Ако ме потърси, не ми звъни.
Не, по-добре му кажи, че ме няма.
Разбра ли? Добре.
Хе Рим.
Йо Джун.
Не спиш ли? - Не, не съм свикнала с това легло.
Как си?
Отмених фотосесията, заради подпухналото ми лице.
Изглеждам ужасно, нали?
Занапред гледай какво ядеш. Опасно е.
Какво? Аз имам теб.
А ти какво правиш тук по това време?
Трябва да се погрижа за нещо.
Аз включена ли съм в списъка ти?
Да вървим. Искам да си почина.
Къде е Йо Джун? - В болницата.
Сутринта получих смс от него.
Сигурно се е уморил от хъркането на чичо.
Како, синът ти е много придирчив. Не може да потърпи една нощ?
Защо да е придирчив? Просто е свикнал да спи сам.
Затова не може да се ожени, защото е свикнал да спи сам.
Нима това е същото?
Надявам се, че е хапнал.
Защо слизаш от втория етаж?
Сутрин трябва да хапнеш вкусна супа
и хубава храна.
Виждам, че жената не означава много.
Може ли да обуя розовите ботуши?
Не, тях ги носиш, когато вали дъжд.
Защо? - Защото са ботуши.
Защо?
Защото ботушите казват: "Носи ни само при дъжд".
Това е. - Мамо.
Кой е този господин? - Кой?
Приятелят на дядо? - Не, на дядо.
Твоят приятел. Господинът.
Просто никой. - Но той ти е приятел.
Правилно. Приятел ми е,
но не се срещам с него, понеже не го харесвам.
Затова не ходи с него. - Даже, ако ти е приятел?
Щом ти не го харесваш, значи и аз също.
Да вървим.
Тръгваме.
Ей! Какво ти става?
Единственият и скъпоценен син е дошъл на работа, без да закуси?
Имаше причини. - Дошъл си за Хе Рим?
Чух, че днес може да я изпишат. - Дойдох заради майка ми.
Разиграва сцена на щастливо семейство.
Знаеш ли, че майка ми завижда на семейството ти?
Не си признава, но тя завиждаше, когато баба ти се разболя.
Казва, че семейството е опора и винаги можеш да си спокоен.
Ти си знаел, че той се е върнал в Корея?
Да. - Защо нищо не си ми казал?
Сестра ти не искаше да казвам нищо, пък и ти беше зает.
Нали съм прав?
Какво ще правиш? - Ще наема адвокат.
Той няма да стои със скръстени ръце.
Трябва да сме готови.
Няма да е лесно да се справим с него. - Знам.
Но и аз не съм глупак. Няма да стоя встрани.
Кака преживя трудни моменти заради него.
Такъв опит стига за цял живот.
Няма да търпя повече това.
Ако той още веднъж й причини болка, няма да му простя.
За нищо на света.
Благодаря ти.
Зная, че се грижиш за кака и Чин Чу вместо мен.
Няма нужда. Няма за какво да ми благодариш.
Гю Хан.
И днес си дошъл навреме. Страхувах се, че ще закъснееш.
Как ще закъснея, като ми звъня милион пъти?
Сам щеше ли да се събудиш?
По-добре да си тук, преди да я изпишат.
Привет, майко. - Здравей Йо Джун.
С баба ти всичко ли е наред?
Трудничко ви е сега на вас.
Семейството ти, а и Юн Хи също…
Затова трябва скоро да се ожениш.
А нашият Гю Хан отива на уредена среща.
Уредена среща? Кога съм го казал?
Съгласи се миналия път. Забрави ли вече?
А, тогава ли? - Да, тази е учителка.
Нали знаеш коя е? - Знам, знам.
Хотел Сонхьон. 3 часа. Начална учителка на 28.
Проглуши ми ушите. - Тя е красавица.
Така че не закъснявай. Нали? - Добре. Тръгвам.
Скъпи, Гю Хан е тук.
Явно се тревожи за сестра си, щом е дошъл толкова рано.
Разбира се. Братът и сестрата имат здрава връзка?
Гю Хан, въпреки че не сме кръвни роднини,
знаеш, че съм те приел за свой син.
Закуси ли вече? Ако не, вървете с мама да хапнете.
Аз ще остана тук. - Може ли?
Да вървим скъпи. Ние също трябва да ядем.
Деца, скоро ще се върнем. - Добре.
Да, но…
Добре изглеждаш. - Не е вярно!
Виж, лицето ми е подпухнало. - Понеже постоянно спиш.
Батко! - Защо ме наричаш брат,
а майка ми - мащеха?
Никога не съм имала брат, но някога съм имала майка.
Не искам да се обърквам. - Отива ти да си дребнава, Хе Рим.
Толкова ли е важно обръщението?
Батко.
Нали знаеш, че харесвам Йо Джун?
А ти знаеш ли, че той си има момиче?
10 години вече го познавам, а тази чужденка - едва от месец.
Голяма работа.
Какво толкова? - А защо не?
Колкото и дълго да си до него, без чувства нищо не се промени.
Подиграваш ли ми се?
Очаквам подкрепа.
Не знам как са другите, но ти трябва да си на моя страна!
Това нищо няма да промени.
Не мисля, че момче от такова семейство може да даде много.
Така че не му досаждай.
Мъжете също се уморяват.
Защо има толкова много клиенти? Хората само понички ли ядат?
Добре е да има много клиенти.
Краката ми се надуха. Кога ще се върне татко?
Кой знае, но не по-рано от 10 дни. Как мислиш?
Десет дни? Не може да бъде!
Сякаш не знаеш колко далече замина.
Представяш ли си колко време отнема?
И дотогава ще работя в магазина?
А старият ти дядо ли да се занимава?
Страхувам се баща ти да не каже, че няма да се върне.
Наистина?
Може да не се върне.
Защо да не се върне? - Сега говориш невъзпитано.
Май пак трябва да гледаш филма.
Все още бъркаш думите. - Не искам. Ще се обадя на татко.
Защо?
По дяволите, никакво уважение!
Виждаш ли? Какво ти казах?
Тази старица е силна. Няма лесно да умре.
И кога ще се върнеш?
Днес или утре.
Как е Хьо Ън?
Надула се е като балон.
Татко, ако скоро не се върнеш, няма да се прибирам.
Какво каза? - Цяла нощ няма да се прибера.
Защо си толкова капризна?
Трябва да разбереш колко му е трудно на баща ти.
Добре. Татко, връщай се бързо.
Измислете план за подреждането на китайските магазини.
Прекъснах ли ви? - Не, приключихме. Сядай.
Направете регистрация в Щатите. Чакам резултати.
Добре.
Какво има? - Дойдох заради теб.
Тревожех се, но явно безпочвено.
Не си се променил. Все така усърдно работиш.
Разбира се.
Личните ми проблеми не бива да влияят на работата.
Би било много глупаво. - Татко очаква много от теб.
След развода ми, всички надежди рухнаха.
Минаха 6 години, откакто бях в Корея.
Но надеждите му за теб са се възродили.
Собственикът на "Сеул Електро" дава ръката на дъщеря си.
Ще продължаваш ли да криеш Чин Чу от татко?
Ти оставаш ли? - Защо, ти къде отиваш?
Не, очаквам някого.
Бих искал да не си тук.
Кой сте вие? - Директорът помоли да ви закарам.
Кажете му да не мечтае. - В такъв случай ще дойде той.
Какво става?
Зает ли си?
Ами не точно…
Извинявай, но би ли могъл да вземеш Чин Чу?
Тя е в балетната школа.
Няма проблеми,
но с теб всичко ли е наред?
Насам.
Директоре, тя е тук.
Седни. Може да се проточи. - Толкова си смешен!
Ще ми нареждаш ли? Нещо хубаво да си направил?
Не си в положение да говориш така.
А трябва да скачам от радост ли? Имам вина?
Поеми отговорността за тази ситуация! Лъгала си ме 6 години.
За 6 години ти нито веднъж не се поинтересува.
И затова сега сме си чужди.
И затова си я крила? Мислиш, че не мога да я отгледам?
И как би се грижил за нея? Ти беше женен за друга жена.
Нима би се развел заради Чин Чу? Не ме разсмивай.
Не би го направил.
Ти нищо не би могъл да направиш за мен и Чин Чу.
В краен случай, бих се грижил тайно за вас.
Моля? Би се грижил за нас тайно?!
Имам недостатъци, но защо трябва да се крия?
И дъщеря ми да се счита за извънбрачно дете?
Това е по-добре, отколкото тире в графата "баща".
Само ти така мислиш. Смяташ дъщеря ми за нещастна?
Не я съжалявай, мисли за своя живот.
Ако наистина си ме обичала,
щеше да се съгласиш тогава да си с мен.
Невероятно!
Как посмя да говориш за любов? Любов, казваш?
Ако ме обичаше, нямаше да се ожениш за онази жена.
Любов? Що за глупост!
Между нас нямаше любов.
Ние просто се срещахме и преспахме веднъж.
Но Чин Чу е мое дете.
Имаш здрави нерви.
Чин Чу… няма никакво отношение към теб!
Да, татко.
Не ме вълнува "Сеул Електро", в плановете ми не влиза брак…
Към Ча, какво правиш тук по това време?
Ами ти? Ти не ходиш по такива места.
Разбира се, че не.
Бях в съседния магазин и реших да купя зеленчуци.
За теб всичко е толкова просто.
Трябва да напазарувам, преди да изпишат Хе Рим.
Ще се зарадват двамата с баща й. - Хе Рим?
Защо е в болница? - О, Боже! Не знаеше ли?
Докато обядвала с Йо Джун, получила алергична реакция.
С Йо Джун? - Така чух.
Но не знам дали са се срещали, но изглежда са доста близки.
Почакай. Защо си тук?
Имаме епикризата на пациента И Чонг Сон,
до обяд направете снимки и да не са замъглени като миналия път.
Добре. - Йо Джун.
Чух, че днес си била на преглед. - Всичко е наред,
но ще ми направят пълни изследвания. Да, това е добра идея.
Ще разбереш дали имаш още алергии.
Да.
Изписват ме в 16:00 и си помислих…
Хайде след изписването… - Да, татко?
Сега?
Тръгвам. Ако шефът ме търси, кажи му къде съм.
Довиждане.
Хе Рим, добре ли си? - Според теб добре ли съм?
Доктор, а ходи със затворени очи?
Защо всички тук са толкова глупави?
Мили боже!
Какъв характер има това момиче!
Нямаше ли да те изписват? - Не знам.
Заради Йо Джун? Чу ли, че тъста му е пристигнал?
Не се тревожи. Не е влиятелен. - Какво?
Кой е дошъл? - Как е възможно?
Защо й каза това?
А ти какво очакваше? Сватосали са ги още като деца.
Може да се оженят всеки момент. - Това е невъзможно!
Възможно или не, той е тук. Какво ще правиш?
Хе Рим, как ще постъпиш?
Още ли харесваш Йо Джун?
Ало?
Сериозно?
Извинете. Много съжалявам.
Разбрах.
Ще пребия този малък паразит! - Какво има?
Просто нямам думи!
Това изчадие…
Ела тук.
Вкусно ли е?
Гю Хан! Чонг Гю Хан!
Мамо. - Защо не отиде?
Забравих. - Как може да забравиш?
Знаеш ли, какво ми костваше това?
Как можа? И вместо това, игра с детето на Юн Хи!
Мамо, сам ще се погрижа за брака си. Не решавай вместо мен.
Кога ще се случи това? - Мамо, аз не съм ти.
Какво значи това?
Нищо. - Какво значи "нищо"?
Презираш ме, защото съм се омъжвала 3 пъти?
Не е ли така?
Не.
Не знам дали ще те видя още веднъж, преди да умра.
Не говори такива неща.
Ще се върна.
Трябва да дойдеш при нас в Австралия.
Къде да отида, като съм толкова стара?
Сърцето ми ще спре, преди да излети самолета.
Така че ти трябва да се върнеш.
Ще се върнеш ли?
Да.
Сигурен съм, че ще се върна. - Обещаваш?
Да, майко.
Нали ще се грижиш за себе си?
Разбира се. В Щатите също бях сама.
И всички, от баба до Юн Хи, са добри с мен.
Да.
След като Йо Джун е до теб, съм по-спокоен.
Опитайте се да не се карате, както снощи.
Не се тревожи. Ние не се караме постоянно.
Наистина? - Разбира се.
Но все пак,
трудно ми е да те оставя тук сама.
В Австралия всички мърморят, че съм те пуснал сама.
Трябваше да изпратя Хьо Ън с теб.
Ако тя беше дошла, щеше да умре.
Защо трябва да умре в родната си страна?
Не е важно къде живеете,
мечтата ми е да сте истински корейки.
И зетьовете ми трябва да са корейци.
Ето затова, Йо Джун, ти ми харесваш.
Ако майка ти беше жива,
ти и Хьо Ън нямаше да имате никакви проблеми.
Ние и така нямаме. - Не за това.
Майка ти щеше да се справи по-добре от мен.
Нямаше да позволи да страдате в чужда страна, при непознати хора.
И нямаше да те пусне сама.
И ти не би довела вкъщи това недорасло момче.
Тук не съм сама.
Ако харесвам момче, ще го доведа, без значение какво е.
Стига! Не говори такива неща.
Ако ти е самотно, не дръж всичко в себе си.
И не плачи, а ми се обади.
Ако съм ти нужен, веднага ще дойда, като ме повикаш.
Едва се сдържаш да не се разплачеш.
Няма да плача.
Изпрати ли Кьонг Те?
Да.
Йо Джун го закара до летището.
Ти защо не отиде?
Боях се, че ще се разплача.
Как ли ще се почувства той тогава?
Добре си постъпил. Той пак ще дойде.
Санг Ън е тук, как може да не дойде?
Мамо. Защо харесваш Санг Ън?
И на теб ли ти харесва мисълта да се сродим с Кьонг Те?
Тя е изминала дълъг път, за да дойде.
Сега толкова много хора те предават,
но макар Санг Ън да не е искала да дойде, е послушала баща си,
и дойде тук.
Мислиш ли, че Йо Джун щеше да постъпи така?
Ами…
Сигурна съм, че никога не би го направил.
Но Санг Ън дойде.
Това ми харесва.
Кой каквото и да казва за нея, тя знае колко е важно семейството.
Желанието ми е да намеря за Йо Джун добра спътница, преди да умра.
Искам да му намеря някоя,
която ще е до него и няма да го предаде.
Дъще.
Оставаш тук за година.
Наистина ли за цяла година?
Даже това е малко за поведението ти.
Йо Джун,
няма да те моля да се грижиш за Санг Ън,
просто не се дръж лошо с нея.
Тя няма да позволи да се държат лошо с нея.
Не се тревожи. - Това е вярно.
Бъди по-мека с Йо Джун. Не му крещи.
И по-често излизайте заедно. - Татко!
Мисля, че е време да тръгвам.
Не боледувай.
Връщайте се.
Какво? "Тя няма да позволи да се държат лошо с нея".
Трябваше ли да му го кажеш?
Не си ли от тези момичета?
Баща ти също го призна. Винаги се забъркваш в неприятности.
Хайде да се изнесем и да живеем заедно.
Превод: GitaOgg Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2012